Тоня Трайкова
Август

chitanka.info

И отново едреят смокини по крехките клони,

безразборно нахвърляни женски тела по дървото.

Млечна гръд и листо. А презрелите в миг се отронват,

сбръчкан пада стремглаво плодът, а след него — листото.

И оголени гният без свян и без болка, полека

черни мравки браздят изкълваните сухи руини.

Тъй откакто се помня дървото, преди да олекне,

все ме учи на някаква мъдрост, която проклинам.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.